Brandon, det er ikke for sent. Du har stadig en uge.
Jeg sagde det for en måned siden. Jeg gør det ikke.
Alfred B. Cook garanterer at hæve ens point med 200.
Det er 200 point eller pengene tilbage.
Det kan betyde Princeton eller Pacoima.
- Man kan ikke læse til adgangsprøven. - Jeg har læst i flere uger.
- Nå, men du er blevet snydt. - Brandon, se nu her.
De tilbyder et særligt forberedelseskursus, okay?
Jeg tænker bare på dig.
Du ved, hvad man siger: "Alfred B. Cook, eller du bliver stegt."
- Fem hundrede dollars! - Og?
Glem det.
Man kan ikke indhente 16 års uvidenhed på én uge.
Nej, men det er utroligt, hvad man kan nå på en måned.
Gad vide, hvem der har masticeret...
på alle blyanterne her.
Masticeret? Hvorfor brugte du det ord?
Fordi hver gang, jeg tager en ny blyant, er det som...
Tandmærker!
Ja, men du kunne have sagt gumlet.
Masticeret er et ord, som bruges i prøverne...
den type ord, som man lærer på et af de der dyre forberedelseskurser.
Som Alfred B. Cook?
Jeg vidste, du tog et af de kurser.
Lad mig fortælle dig noget, okay?
Det giver dig bedre vilkår end dem, der ikke har råd...
-til de der dyre kurser. - Stop.
Hold lidt igen, Andrea. For det første tager jeg ikke et af de kurser.
Det gør Steve. Og for det andet tror jeg ikke, de virker.
Prøverne skal teste det, som man allerede ved.
- Man kan ikke læse til dem. - Det kan man måske godt.
Måske, kun måske, er der et system.
Brandon, jeg er så dårlig til standardprøverne.
Universiteterne ser på dem med ærbødighed!
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. - Andrea, tag dig sammen!
Det drejer sig om en prøve, du kan tage om to gange.
- En prøve, der... - Vil afgøre...
om jeg skal på Princeton eller Pacoima.
Har du talt med Steve?
Jeg løb ind i ham ved mit skab.
Det tænkte jeg nok.
-"Apoteose." - Det er det bedste.
Meget flot. "Et ophøjet eller glorificeret ideal."
Lidt ligesom at Patrick Swayze er apoteosen af smuk.
Hvis ordene var i jordnære sætninger...
-ville prøven være en leg. - Regn ikke med det.
Jeg regner ikke med noget.
Adgangsprøverne tester hele ens hjerne.
"Autodidakt"
Er det ikke noget, Madonna gjorde i en video?
Det tror jeg ikke.
Har det ikke noget med biler at gøre?
Det betyder en person, som er selvlæn, ligesom os.
Hvad er forskellen på malign og benign?
- Benign er harmløs, ikke? - Det tror jeg.
Så malign er dårligt?
Ligesom en malign svulst er dårlig, ikke?
Jo.
- Kelly, hvad læser du? - Om en test af brystkræft.
At undersøge sig selv for knuder.
Sådan noget gør min mor.
Sådan noget behøver vi ikke at bekymre os om.
Gudskelov.
Det ved jeg, men her står, at man aldrig kan stade for tidligt.
"En ud af ni amerikanske kvinder får brystkræft.
"Og ud af dem vil en fjerdedel dø."
Hvor frygteligt.
Min moster døde af kræft.
Det er jeg virkelig ked af, Brenda.
- Hvornår? - For to år siden.
Hun var min mors yngre søster og min yndlingsmoster.
Det begyndte i hendes bryst...
og hun fik så fjernet brystet.
De troede, det var ovre, men seks måneder senere kom det tilbage...
det kom vist ind gennem hendes lymfesystem.
Hun døde på sin fødselsdag.
- Hvor gammel blev hun? -35.
- Kelly, hvad laver du? - Jeg tester mig selv.
- Nu? - Ja.
Hvilken test er vigtigst? Adgangsprøverne vil ikke redde dit liv.
Okay.
- Er I færdige? - Ja.
Godt.
Flyt pudderne og lad os tjekke venstre bryst.
Javel, dr. Taylor.
Okay, hold hånden udstrakt...
og pres blødt med cirkulære bevægelser for at føle den øvre del...
Stan ved brystbenet...
og slut ved brystvorten.
Brenda, måske skulle du bede Dylan om at gøre det.
Kelly, det her er alvorligt.
Okay, sænk jeres venstre arm...
og pres under armhulen.
- Godt vi vasker os under armene, ikke? - Donna!
- Undskyld. - Okay, vent...
til sidst skal I føle den nedre, ydre del af brystet...
start ved den ydre del og slut ved brystvorten.
- Er I færdige? - Ja.
Ja.
- Brenda, aftensmad. - Okay, jeg kommer.
Du har været derinde i en time.
Er du ikke klar over, at der er vandmangel?
Brenda, aftensmad!
Glem det. Jeg kalder ikke mere på hende.
Bare hun ikke er på slankekur.
Hun kommer sig nok bare efter at have studeret...
-hos Kelly i eftermiddags. - Studeret hos Kelly? Det tror jeg ikke.
Det er til adgangsprøverne på lørdag. De gør alle sindssyge.
Ved I, hvad det værste ved prøven er?
Hvad?
De efterfølgende måneder, hvor man venter på resultaterne med posten...
en lille forseglet konvolut...
der afgør hele ens fremtid.
- Brandon, det gælder ikke liv eller død. - Hvad er ikke liv eller død?
- Godt at du kunne komme. - Hej.
Adgangsprøverne.
Jeg er så træt af at høre om dem.
Forvent det værste. Håb på det bedste.
Det var dog et dejligt muntert syn på tingene.
Jeg vil hellere overraskes end skuffes.
Slap bare af, du skal nok klare det.
Hvordan ved du det, Brandon?
Måske gør jeg ikke. Måske gør du ikke?
Slap af. Så vigtigt er det heller ikke.
Undskyld. Adgangsprøverne gør mig bare skør.
Præcis! Det er jo det, jeg har sagt.
Det begynder at være massehysteri. Det er ikke det værd.
Helt sikken ikke.
Mor, må jeg tale med dig et øjeblik på mit værelse?
Ja, skat.
- Er alt i orden? - Ja, jeg vil bare tale med mor alene.
Vi læste til prøverne hos Kelly...
og hun læste et blad, hvor der stod noget om...
hvor man undersøger sit bryst for knuder.
Så det gjorde vi alle. Jeg ved ikke hvorfor.
Vi kedede os vel bare.
Det skal I ikke bekymre jer om som teenagere.
Der stod i artiklen, at selv unge piger burde gøre det.
Så jeg tog prøven og mente, at jeg kunne mærke noget.
Hvor?
- Her. - Lad mig mærke efter.
- Det er sikken ingenting. - Nej, det er det sikken ikke.
- Kan du mærke det? - Jeg kan mærke noget.
- Gør det ondt? - Nej.
Jeg kunne ikke rigtig mærke noget...
før vi gjorde det her.
Sig ikke noget til far.
Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Jeg er bare flov.
Skat, der er intet at være flov over.
I morgen tidlig tager vi til lægen...
og får det undersøgt. Der er sikken ikke noget.
Er det, hvad moster Sheila troede...
da hun fandt knuden i brystet? Troede hun også, at der ikke var noget?
Skat, det er ikke det samme.
Når man er ældre, er det noget andet.
- Det ved jeg. Jeg blev bare bange. - Det forstår jeg godt, skat.
Men det skal nok gå.
Der er en god forklaring på det her, og i morgen tidlig får vi den.
Okay.
- Du skal bare have en god nats søvn. - Okay. Godnat, mor.
Godnat, skat.
Utroligt at vi har været her i seks måneder...
og vi har stadig ikke en familielæge som dr. Kellman.
Jeg fristes næsten til at sende Brenda tilbage til ham.
Jeg spørger på arbejdet. Jeg finder en god en.
- En rigtig god- - En rigtig god-
- Hun skal derind i dag. - Det er min første prioritet.
- Det er sikken ingenting. - Selvfølgelig er det ingenting.
Det får mig bare til at tænke så meget på Sheila.
Hun havde aldrig en god læge.
Det var hendes problem helt fra staden.
En god specialist ville have opdaget det tidligere...
og ville have udføn den rette operation, da tiden kom.
Hendes kemoterapi var en fejltagelse, den sled hende ned.
- Jeg tror, den gjorde det værre. - Cindy...
hvad end, der er galt med Brenda...
har intet at gøre med det, der var galt med Sheila.
- Jeg håber, du har ret. - Selvfølgelig har jeg ret.
- Hej, skat. - Hej, Brenda.
Du har sagt det, ikke?
Det er ikke noget at være flov over.
Far, det ved jeg godt.
Jeg ville bare ikke gøre dig urolig over ingenting.
- Jeg er ikke urolig. - Hvorfor ikke?
Fordi det kan være en million ting.
- Som hvad? - Det ved jeg ikke. Måske er det...
- Et nedgroet hår. - Et nedgroet hår?
På mit venstre bryst? Det håber jeg virkelig ikke.
Mor, derfor skulle du ikke sige det til ham.
Sådan en forklaring kunne Brandon komme med.
- Hvad? -lngenting.
Det ydre øre opsamler lydbølger og videresender dem...
til trommehinden.
Dens vibrationer overføres af tre små knogler...
til ørets sneglegang...
som deles i to hulrum af basalmembranen...
som løber ind i en kompleks struktur, det coniske organ.
Undskyld mig.
Skyd mig, før jeg dør af kedsomhed.
Skyd mig, før jeg dør af forlegenhed.
- Hvad laver din mor her? - Det fortæller jeg dig senere.
Mor, jeg troede, vi skulle mødes efter skole.
Ja, men jeg fik en aftale hos en læge...
som kraftigt anbefales af en af din fars kunder.
Hun kunne godt lige presse dig ind...
-hvis vi tager derhen før klokken 14.00. - Hun?
Ja, hun.
Fru Morgan, det er din tur.
- Hej, jeg er dr. Donner. - Cindy Walsh.
Og dette er min datter Brenda.
- Hej- - Hej-
Hvad er så problemet, Brenda?
Som jeg sagde over telefonen, har Brenda opdaget en knude...
eller bule i sit bryst.
- Venstre eller højre? - Venstre.
Jeg var bekymret og ville have hende til straks at få det undersøgt.
Jeg forstår.
I størstedelen af tilfældene med kvinder på din alder...
er der intet at være bekymret over, men det finder vi ud af.
Jeg kan se, at kvinder i familien har haft kræft.
Ja, det er rigtigt. Min bedstemor og min søster.
Og hvornår døde din søster?
- For to år siden. - Det er jeg ked af.
- Yngre eller ældre? - Fem år yngre.
Hun døde i en meget ung alder.
Sig mig, Brenda, hvordan opdagede du den her knude?
Sammen med nogle venner.
Vi læste i en artikel, hvordan man tester sig selv.
Det er værd at anbefale. Gid flere kvinder gjorde det.
Har du haft en brystophobning før?
Nej.
For to måneder siden slog jeg mig ved at spille Volleyball.
Kendte du til dette for to måneder siden?
Jeg troede ikke, det var noget.
Jeg forbandt det ikke før nu.
Ofte er det måden, hvorpå kvinder først alarmeres...
om en brystophobning.
De narres til at tro, det kommer fra et slag...
når det faktisk har været der i lang tid.
Jeg forstår.
Har du noget imod, at jeg taler med Brenda alene?
Nej, men 1739---
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg kalder på dig lige om lidt.
Okay. Jeg er lige udenfor, hvis du får brug for mig.
Hun er bare lidt for overbeskyttende.
Brenda, jeg ville tale med dig alene, fordi du skal indse...
at dit forhold til mig er fuldstændigt fonroligt.
Intet af det, du siger, fortælles videre til dine forældre.
Ikke til din præst. Ingen.
Det, du fortæller mig, er personligt.
Du er fri til at komme til mig uanset grunden.
- Okay? - Okay.
Okay. Hvis du lige gider at lægge dig ned?
- Fortæl mig så, hvor knuden er. - Lige her.
Okay.
Vi kan gå ud fra, den har været der i over to måneder.
I løbet af den tid har den ændret sig i størrelse eller form?
Det tror jeg ikke. Nej.
Gør den ondt, når man rører ved den?
Nej.
Kan du mærke den?
- Tror du, det er rigtig slemt? - Det tvivler jeg på.
Hvorfor har du så ikke sendt mig hjem endnu?
Har knuden ændret sig i størrelse med din menstruation?
Nej.
- Hvornår havde du sidst menstruation? - For et par dage siden.
Og ingen forandring?
Ikke hvad jeg ved af.
Bare sæt dig op.
Har der været væske fra brystvorten eller ændring i huden...
-i området omkring den? - Aldrig.
Skal jeg have lavet en mammografi?
Nej, det gør vi normalt ikke ved kvinder i din alder.
Jeg skal foretage en nålebiopsi for at teste knuden.
Det vil med det samme fortælle os, om du har en cyste...
eller noget, som må testes yderligere.
Har en nålebiopsi noget at gøre med en nål?
Det er jeg bange for.
Gør det noget, hvis min mor også er her?
Nej, overhovedet ikke.
Steve, Brandon, vent.
- Hej, Andrea. - Hej, hvordan går det?
Hvor skal I hen?
Jeg skal gå. Jeg kommer for sent på arbejde.
- Jeg skal til Alfred B. Cook. - Nå? Lige nu?
Ja, du ved, hvad man siger: "Alfred B. Cook, eller du bliver stegt."
Sig mig, har de forslag til...
hvordan man forbedrer ens prøvefærdigheder?
Ja. Det er en integreret del af kurset.
"Integreret" gutter. Lær det, det er med i prøven.
- Det kan I regne med. - Aldrig. Jeg må smutte.
- Vi ses senere. - Vi ses.
- Farvel, Brandon. - Hils Nat.
- Steve, Steve. Steve, Steve. - Hvad, Andrea?
Undskyld. Jeg vil ikke plage dig...
jeg er bare i en desperat situation.
- Hvad er der i vejen? - Adgangsprøverne er på lørdag.
- Ja, og hvad så? - Jeg tænkte på...
-om jeg måtte... - Hvad?
Om jeg måtte komme over til dig i aften og læse sammen med dig?
Er det en date?
Nej, jeg beder dig om fordelen ved Alfred B. Cook.
Noter, øvelser, opgaveark. Hemmelige dokumenter...
alt, hvad du har.
- Ved du, hvor jeg bor? - Nej.
Gider du skrive din adresse og telefonnummer?
- Skal vi sige klokken 20.00? - Fint.
Vi har et ry, der skal holdes oppe.
Vidste du, at West Beverly og Beverly Hills High...
har nogle af de højeste gennemsnit i Californien.
Hvor tankevækkende.
Husk at tage gode noter!
Du skal vide, at jeg virkelig hader nåle.
Jeg lover dig, at med Xylocaine vil du næsten ikke mærke noget.
Det siger de alle sammen.
Bare klem min hånd, hvis det gør ondt, skat.
Det er heldigt, jeg ikke har lange negle.
Jeg stikker nålen ind...
og prøver at trække væske ud af knuden.
Hvis der er væske, ved vi, at det bare er en cyste...
og der er intet at bekymre sig om.
Okay. Jeg ved, at det her tjener en god sag.
- Jeg har ikke gjort noget endnu. - Bare sig til.
Ikke endnu.
- Gør du det snart? - Jeg har gjort det.
Du laver sjov. Det var intet.
Hvad har du fået ud af det?
At det, du har i brystet, er fast. Det er ikke en cyste.
For at vide mere skal vi foretage en biopsi.
- Åh, Gud. - Hvorfor? Hvad betyder det?
- Hvad er der galt? - Formentlig ingenting.
Jeg forstår det ikke. Brenda er jo kun 16 år.
Hvad er risikoen for, at det kan indeholde kræft?
Meget lille.
Brenda, undskyld os et øjeblik.
Jeg vil tale med dr. Donner alene ude på gangen.
- Mor. - Skat...
Beklager, fru Walsh, men jeg kan ikke diskutere Brendas sag...
uden at Brenda er til stede.
Jeg er altid ærlig over for min patienter...
-og siger det værste udfald. - Håb på det bedste. Forvent det værste.
Set fra den lyse side er 81 procent af sådanne sager fibroadenomaer...
-eller godartede svulster. - Og de andre 19 procent?
Ikke-kræftfremkaldende læsioner og nogle gange kræft.
Brendas unge alder taget i betragtning er det meget usandsynligt.
Men din familiehistorie taget i betragtning kan intet udelukkes...
før vi foretager en biopsi.
Jeg har tidligst tid lørdag.
Der ligger adgangsprøverne.
- Kan du ikke udskyde dem? - Det kan jeg vel.
Mor, slap af, det skal nok gå.
Det ved jeg godt, skat. Det skal nok gå helt fint.
Præcis det samme skete for min søster.
Cindy, Sheila var meget ældre end Brenda. Og du høne lægen.
Alderen er en vigtig faktor.
- Det er familiehistorien også. - Åh, jeg hader at skære løg.
- Jeg skal nok gøre det. - Nej, jeg gør det.
Jeg kan bare ikke tro det.
Hun er så ung.
Det virker ikke muligt.
Jeg kan bare ikke forestille mig, at noget kunne ske for Brenda.
Skat, det skal nok gå. Det ved jeg.
Jeg håber ved Gud, at du har ret.
Bare I ville stoppe med at tale om mig bag min ryg.
- Brenda, det gjorde vi heller ikke. - Det er de her løg.
Mor, du høne lægen. Det er formentlig ingenting.
Jeg er sikker på, det er ingenting.
Det er godt, at du opdagede det.
Sådan noget bør bare undersøges nærmere.
Så lad være med at gøre noget stod ud af det.
Det gør jeg heller ikke.
- Hej, alle sammen. - Hej.
Brenda, jeg høne, at du fik fri en smule tidligere i dag.
Ja, det er ikke noget vildt, men sig ikke noget.
Hvorfor? Hvad er det?
Jeg var hos lægen.
Hvorfor? Er der noget galt?
På en måde.
Jeg har en svulst i brystet.
- Hvad betyder det? - Formentlig ingenting.
De vil foretage en biopsi på lørdag for at finde ud af mere.
Er det...
Det er ikke... Jeg mener, tror de, at det...
- Det er meget usandsynligt, ikke, mor? - Yderst. Yderst usandsynligt.
Bestemt.
De gør det bare for at finde ud af mere.
Se det fra den lyse side. Du slipper i det mindste for prøverne.
Brandon, lige nu er de det sidste, jeg tænker på.
- Okay, du har fire valgmuligheder, ikke? - Jo.
Ud af de fire er en tydeligvis helt hen i vejret.
- Er den det? - Ja.
De gør det, så de kan finde de rigtig dumme.
Jeg kunne bruge 10 minutter...
på, hvorfor den er der.
Det er bare et trick, okay? Der er tre muligheder tilbage.
Ud af de tre vil et ord ofte betyde det fuldstændigt modsatte...
-så den kan du se bod fra. - Det gør jeg aldrig.
Der er to muligheder tilbage, og selv hvis du ikke kender det...
rigtige svar, har du stadig 50 % chance for at gætte rigtigt.
Det gør det så meget lettere.
Man skal ikke bruge for lang tid på et spørgsmål.
Man skal tage prøven med total selvsikkerhed og uden at tøve.
Jeg håber, jeg kan gøre det.
Det kan du godt. Du er jo allerede klog.
- Det er faktisk dit problem. - Hvorfor?
- Fordi du narrer dig selv. - Ja, det ved jeg.
Nogle gange ville jeg ønske, jeg ikke var så klog.
Ved du hvad?
Du ser ret sød ud uden briller på.
Skulle det være et kompliment?
Nej. Det er det her.
- Jeg Skal gå. Jeg... - Nu?
- Ja, det er ved at blive sent. - Er det?
Du hjalp sikken mit resultat med to, tre hundrede point.
Det var så lidt.
Glemte jeg noget? Jeg...
Jeg smutter vist nu.
Farvel.
Mor vil ikke engang se på de her billeder.
Det er, som om hun gerne vil glemme hende.
Det er bare hårdt for hende, Brenda.
- De var så tæt på hinanden. - Helt sikken.
Jeg plejede at ønske, at Sheila var min mor og mor var min moster.
Hun var så sjov.
Har du nogensinde ønsket det?
Ikke efter hun blev syg.
Nej, det var forfærdeligt.
Først mistede hun et bryst og så alt håret.
Jeg kunne ikke forestille mig, det kunne ske for mig.
Det gør det ikke.
Jeg beskytter dig.
Det kan du ikke.
Det er problemet.
Ingen kan beskytte en.
Vil du høre, hvad jeg bedst husker ved Sheila, efter at hun blev syg?
Hvad?
Hvor ensom hun var.
Uanset hvor meget kærlighed vi gav hende...
blev hun bare mere og mere ensom.
Efter hendes død var det mor, som blev ensom.
Det ved jeg.
Det må have været sådan en lettelse for hende at flytte herud.
Lidt ligesom at løbe væk fra dårlige minder.
Hun nåede ikke særlig langt.
Du skal nok få det helt fint.
Hvordan kan du vide det, Brandon?
Fordi jeg er ældre. Og klogere.
Præcis hvor megen visdom opsamlede du...
i de vigtige fire minutter?
- En mindre livstid. - Meget lille.
Mit øje! Mit øje! Mit øje!
Hej, Brandon, jeg har ledt efter dig alle steder.
Hej.
Hvor er din frokost?
Laver du sjov? Hvem kan tænke på mad?
- Adgangsprøverne er i morgen. - Ja.
Skal Steve være sammen med dig i dag?
- Nej. - Godt.
Fordi der er noget rigtig vigtigt, som jeg gerne vil tale med dig om.
Faktisk er der noget ret vigtigt, jeg gerne ville fortælle dig.
Hvad?
Du skal sværge på, du ikke fortæller det videre.
Jeg sværger.
Altså...
Brenda opdagede i går, at hun har en slags svulst i brystet.
Hvad?
De foretager en biopsi i morgen.
- Bliver hun rask? - Formentlig.
Jeg ville fortælle dig det, fordi...
jeg føler ikke, jeg kan flippe ud foran Brenda.
Når sandheden er, at jeg er helt ude af den indeni.
Det kan jeg forestille mig.
- Jeg ved, at hun nok skal få det fint. - Selvfølgelig vil hun det.
Jeg er sikker på, hun nok skal klare den.
Men der er selvfølgelig altid en risiko...
og jeg kan ikke engang forstå det.
Du bliver bare nødt til at vente til i morgen.
- Sig ikke, jeg har sagt noget, okay? - Det lover jeg.
Du ved, Brandon, at du kan fortælle mig alt.
- Jeg vil altid være her for dig. - Tak.
Hvad ville du fortælle mig?
Glem det.
Hvorfor sagde du ikke noget, da du var hjemme hos mig?
Fordi vi alle bare gjorde det for sjov.
Jeg vidste ikke, hvad det var, før jeg kom hjem.
Hvad føles det som?
Som en hård, lille klump.
Den er ret dyb.
- Jeg kan ikke tro det. - De kan jeg heller ikke.
Men det er formentlig ikke noget. Er det ikke det, de siger?
Jo.
I morgen ved vi det med sikkerhed efter biopsien.
Wow, det lyder så klinisk.
- Jeg hader virkelig hospitaler. - Det gør jeg også.
Det gør jeg også.
Jeg føler lidt, det hele er min skyld.
Det var jo mig, der startede det hele.
- Nej, jeg er glad for, jeg opdagede det. - Er du?
Jeg håber virkelig, der aldrig sker noget med mine bryster.
Heller ikke mine.
Brenda, jeg... Jeg forstår ikke, hvordan du klarer det.
AI den ventetid og uvished.
Jeg har vel ikke noget valg.
- Hvem tror du, det er? - Dylan, det er ikke sjovt. Dylan!
Man er nok nærtagende i dag. Er det presset fra prøverne?
- Nej. - Jo, det er. Hele skolen er spændt.
Derfor tager jeg dem kun én gang. 3.g.
Mens I lider i morgen, er jeg ude og surfe.
- Dylan, jeg er bange. - Hej, Bren.
Det er kun en prøve.
Jeg skal på hospitalet i morgen.
Jeg opdagede noget.
Hvad snakker du om? Hvad mener du med det?
Jeg ville ikke sige det til dig. Jeg var flov.
Brenda, hvad er det? Hvad? Hvad opdagede du?
En knude i mit bryst.
Jeg skal nok være der.
Dylan, du skal ikke være der.
Jeg skal nok være der.
- Det hele er forandret, ikke? - Nej, det er ikke.
Du ville ikke engang røre mig, efter jeg sagde det.
Jeg blev overrasket. Jeg var bange.
Det er jeg også.
Brenda, jeg elsker dig.
Det er bare noget, du siger.
Kom ind.
Hvad laver du?
Jeg tænker bare.
På hvad?
Livet, døden, kærlighed.
Det er nogle ret tunge emner.
Ved du, hvad jeg er mest bange for?
Hvad?
Tanken om at miste et bryst.
Hvordan kunne jeg tage på date, hvis det skete?
Tro mig, Brenda, det sker ikke.
Sagde du også det til Sheila?
Hvis Sheila havde undersøgt sig selv på din alder...
ville alt nok have været fint.
Hvorfor sker det her for mig?
Mor, jeg er så bange.
Folk bliver ved med at sige, alt nok skal gå...
men hvad hvis det ikke sker?
Hvad nu hvis de efter biopsien i morgen opdager...
at alt ikke er okay?
Vi tager ét problem ad gangen.
- Jeg skal foretage et privat opkald. - Okay.
Kom ned og spis, når du er færdig.
Okay.
Hej, det er Dylan. Du var lige ved at nå mig.
Men læg en besked, og jeg ringer snart tilbage.
Jeg elsker også dig.
Vi er samlet her i dag for at sørge over tabet af Brenda Walsh...
Cindy og Jim Walsh' elskede datter...
og for at tage adgangsprøverne.
Så I har 30 minutter.
I må begynde på prøverne nu.
Hallo!
"Da jeg sagde til Brenda, at jeg elskede hende, gjorde jeg det af...
"A. Medlidenhed. B. Begær.
"C. Bedrageri. Eller D. Inderlige følelser."
Det er utroligt, at du overvejer det.
"Hvis hele Brendas liv kan udtrykkes som en dag på 24 timer...
"hvornår vil hun så være glemt?
"A. 1.00. B. 12.00.
"C. 16.00.
"Eller D. Brenda vil aldrig blive glemt."
Har du glemt mig ved frokosttid?
"Det, som jeg helst vil arve fra Brenda, er A. Hendes røde, højhælede sko.
"B. Hendes samling af porcelænsdukker.
"C. Hendes turkise øreringe.
"Eller D. Hendes kæreste."
Kelly!
"Det, jeg mest vil savne ved Brenda, er A. Hendes glade personlighed.
"B. Hendes strålende intelligens.
"C. Hendes hurtige opfattelse. Eller D. Hendes hjælp i køkkenet."
Mor, er det det eneste, du elsker mig for?
Brenda, Vågn op.
Jeg har lige haft den underligste drøm. I var alle...
Det er lige meget.
Du må hellere stå op. Jeg lod dig sove længe.
Vi skal være på hospitalet om en time.
Okay.
- Hej, prinsesse. - Hun har ikke tid. Vi er sent på den.
Det er jeg også.
- Hej- - Hej-
Jeg ville bare sige til dig, at alt nok skal gå.
- Jeg vil tænke på dig. - Tak. Det skal nok gå.
Hvad tid gør de det?
- Klokken 10.00. Det er ikke noget vildt. - Det ved jeg.
- Held og lykke. - I lige måde.
Hvad fanden. Det er bare en prøve.
- Hvor lang tid tager det? - Cirka 30 minutter.
- Vil der være nogen smede? - Nej.
Som jeg har sagt til Brenda, er hun vågen under operationen.
Hun får noget beroligende og en lokalbedøvelse.
Når knuden er blevet fjernet, sender vi den ned til laboratoriet.
Vi ringer, så snart vi hører noget.
- Hvor lang tid vil der gå? - To til tre timer.
- Det er ikke så slemt. - Det er rutine alt sammen.
Undskyld, jeg bør gå i gang nu.
- Tak, donor. - Dr. Rosen bedes ringe lokal 350.
Dr. Rosen bedes ringe lokal 350.
- Hej, Brenda. - Hej.
- Er du søvnig? - Det ved jeg ikke. Jeg er for nervøs.
- Skal vi gå i gang? - Lad os det.
Vi er færdige, før du ved det.
Okay, fint. Så er vi klar til at gå i gang.
- Jeg er så nervøs. - Sæt dig ned.
ADGANGSPRØVE
Okay, sæt jer ned.
Vi begynder om to minutter.
- Vent! - Hør her...
-den anden aften... - Det er okay.
Du behøver ikke at sige noget. Sådan noget sker bare.
Ja. Sådan noget sker bare. Vi siger ikke noget til nogen, vel?
Nej.
Vi ville alligevel ikke være et godt par.
Forfærdeligt. Det værste par. Frygteligt.
Hvis I to turtelduer er færdige, kan vi begynde.
- Turtelduer? - Turtelduer?
Kan du mærke noget?
Vil der komme ar?
Nej, fordi indsnittet er meget smalt. Stingene skal ikke engang fjernes.
Når jeg er færdig, lægger jeg det i pres...
og det forhindrer blod og væsker...
i at samle sig ved biopsi-området.
Du skal beholde tapen over dit bryst.
Og det skal tørre. Så du kan ikke bade i to dage.
- I to dage? - Det er jeg bange for.
- Hvordan går det? - Rigtig godt.
Jeg har fundet knuden.
Jeg fjerner bare den hele.
Hvordan ser den ud?
Lidt ligesom et stykke tygget tyggegummi.
Det er ulækkert
Efter at Sheila døde, ville jeg ikke se et hospital...
i lang tid.
Venterummene er så forfærdelige.
Kun når man venter på dårlige nyheder.
Det er det eneste, jeg har ventet på.
Det sker ikke denne gang.
Det håber jeg ikke.
Du ved, Cindy...
det, der skete for din søster, var en tragedie.
Hun var ung, intelligent, smuk.
Hun fonjente ikke at dø.
Men du må holde op med at gøre Brendas biopsi...
til en dårlig genudsendelse af hele Sheilas sygdom.
- Det er ikke det samme. - Jim, er du ikke bange?
Nej. Ikke før jeg hører, at der er noget at være bange for. Så bliver jeg bange.
Mor? Far? Hej med jer.
Brandon, hvad i alverden laver du her?
- Hvad med prøven? - Laver I sjov?
Jeg kunne ikke tænke, når Brenda gennemgår det her.
Hun gør det for at ødelægge min koncentration.
- Kan du tage den om? - Ja.
Uden tvivl, omstændighederne taget i betragtning.
- Jeg er glad for, at du er her. - Det er jeg også.
- Hej, Brenda! - Hej, skat.
Brandon, hvad laver du? Hvad med prøverne?
Jeg afsluttede dem ikke. Jeg kunne kun tænke på dig.
- Hvordan går det? - Hvordan gik det?
- Hvordan har du det? - Fint.
Jeg er bare lidt svimmel, fordi jeg lå ned i så lang tid.
Dr. Donner siger, at vi kan tage hjem. Hun ringer til os derhjemme.
- Åh, Gud. - Hvad er der?
Mit hår ser forfærdeligt ud.
Det ved jeg nu ikke. Jeg synes, du ser godt ud.
Dylan!
Jeg tog hen til fem hospitaler.
Du sagde aldrig, hvor du skulle hen.
Hjem. Kom nu, skat. Tak.
Åh, det er godt at se dig.
Der er næsten gået tre timer.
Hun ringer sikken inden længe.
- Og når hun gør, tager jeg den. - Fint.
Har nogen lyst til mad?
Er der ikke nogen, der kender flere vittigheder?
Dylan?
Ikke nogen, som kan fortælles her.
Hallo?
Skat, det er dørklokken.
- Se, jeg sagde jo, hun ville tage den. - Undskyld, det sker ikke igen.
Jeg er jo ikke død.
- Er du okay? - Er du okay?
Det ved jeg ikke endnu. Vi venter på svar.
Brenda, jeg beklager det forleden. Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle reagere.
Kan I ikke bare give mig et knus?
Undskyld. Jeg vil gerne tage den. Jeg tager den!
Hallo?
Ja, det er Brenda.
Hej, dr. Donner.
- Er den? - Gudskelov.
Det er fibroadenoma, som hun troede. Normalt for teenage-piger...
på grund af et unormalt højt østrogen-niveau.
- Mine hormoner raser vist. - Det er helt sikken.
Ja, jeg er her stadig.
Jeg har det fint. Næsten ingen smede.
Jeg lover, jeg ikke gør det i to hele dage.
Okay. Tak, dr. Donner. Hej hej.
Brenda?
Sov du?
Nej.
Du ved godt, du gjorde os alle bange.
Ja.
- Forestil dig, hvordan jeg havde det. - Det gjorde jeg.
Det må have været ret forfærdeligt.
Men det var også forfærdeligt for mig.
Hvorfor?
Tanken om at miste dig.
Jeg tror ikke, du ved, hvor meget jeg ville savne dig.
Det tror jeg nu godt.
Godnat, Bren.
- Gør aldrig det mod mig igen. - Nej. Det lover jeg.